Kom igen.
Öppna.
Du ska få äta upp det där.
Du såg vad den här kan göra.
Be om ursäkt. Annars slår jag sönder ansiktet på dig.
Förlåt mig.
Det var bättre.
Du är en Golden Tiger, va?
EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
Doftar det vitlöksräkor?
Och moo shu.
Du skämmer bort mig.
- Då orkar man jobba sent. - Det är så sent att det börjar bli tidigt.
- Vad jobbar du med? - USCIS blankett I-485.
Det första steget mot medborgarskap kan inte vara lätt.
Då skulle ju alla ansöka om det.
Jag hjälper Diana Tsai med hennes ansökan.
Hon jobbar i anime-butiken på Forsyth, va?
Jag borde titta förbi där.
Så att du kan ta med mer skräp hit?
Det är inte skräp, utan research.
Jag har missat 15 års kultur. Jag måste komma ifatt.
Jag gillar att du inte vet vem SvampBob är.
Han är en svamp som heter Bob.
Okej.
Jävlar. Du orsakade verkligen stor skada.
VÄRDEBILSRÅN GICK SNETT
De dödade tre säkerhetsvakter.
Jag kunde inte låta dem komma undan, så...
...jag stoppade dem.
Det ser ut som en krigszon.
De ville inte lyssna när jag bad artigt.
Det var det du sa häromkvällen också.
När du slog sönder väggen på den där nattklubben.
Jag försöker bara bevara freden.
Men saker händer.
Om du följde med ut, så kanske...
Vi behöver inte diskutera det igen.
Låt mig göra det.
Jag gillar det jag gör på centret.
Jag hjälper folk. Jag engagerar mig i samhället.
Och...
...förra gången jag lade mig i...
...gick allt åt skogen.
Du.
Du räddade Misty.
Och Claire.
Om man ser det positivt.
Det är sant.
Okej.
Kom igen.
Vad är det?
Vad sägs om ett sista hjältedåd innan vi ska sova?
Jag trodde att du ville att jag skulle vila.
Du tog ju med hämtmat ända från Hester Street.
God dag.
Jag fick ditt meddelande om leveransen.
Jag räknar med att den är på väg.
Ja. Problemet är kostnaden,
som har stigit.
Vi var överens, mr Yang.
Jag kontrollerar hamnen.
Men andra vill ha det jag har.
Om jag tappar kontrollen, hamnar leveransen i tullens händer.
Det får inte hända.
Det nya priset är fyra miljoner dollar.
Där jag kommer ifrån
hamnar såna som inte håller sitt ord längst ner i en ravin.
Som barn gick jag bland liken
och knäckte deras ben som påbröd.
Jag ska diskutera det med min partner.
Min fru kallar det här stället ett varnande exempel.
Alla småfiskar som trodde att de var på väg uppströms...
...och blev nån annans mellanmål.
Nog med historier.
Om du höjer priset igen...
...kommer du, din fru och dina affärer att lida.
Colleen ändrar sig säkert.
Hon vet inte vad hon missar.
Jag har allt.
Jag har eget företag och dansar sjukt bra.
Och karaoke ska vi inte tala om. Jag är grym.
Colleen hatar karaoke.
Va? I så fall slutar jag med det. Glöm det.
- Ni verkar ha det bra. - Ja, det är stabilt.
Det är första gången jag bor ihop med nån.
Det är en omställning. Jag måste dela mitt personliga utrymme.
Mina privata tankar.
Förra veckan torktumlade jag en av hennes klänningar.
- En dödssynd. - Ja.
Det enda som är värre är att dricka direkt ur mjölkpaketet.
- Det är ju bara äckligt. - Ja. Folk säger det.
Danny.
Hör på.
Alla de här utmaningarna är bra övning.
Man måste ta vara på soliga dagar.
Man vet aldrig när regnet kommer.
- Ja. - Ja.
Håll ögonen öppna ifall att din framtida fru går förbi.
Din flickvän är min framtida fru.
Visst. In med dig nu.
Tänker du bara lämna bilen här?
De har stängt av Mott Street. Det blir nog långa köer idag.
Jag såg det på nyheterna. Det var den där värdebilen.
Golden Tigers på Hatchet Gangs mark.
Inte bra.
Det är inte alls bra. Gamla vapenvilor gäller inte längre.
Det förra triadkriget var inte snyggt.
De försökte rekrytera alla.
Det låter som om du var med om det.
Jag var nära att gå med i Hatchets när jag var 12.
Min bästa vän blev rekryterad.
Att se honom i en kista fick mig att hålla mig på banan.
Den gamla hemska tiden. Vi får hoppas att det inte upprepas.
Goda nyheter. Allt är klart.
Det enda som återstår är avgiften.
Det dröjer innan jag får ihop 750 dollar med min lön.
Bayard har en fond.
Vi kanske kan täcka en del av avgiften.
Tack, Colleen.
- Vi är så tacksamma. - Äsch.
Det kan inte vara lätt att ta hand om Lana ensam.
Hon har blivit så stor.
Det går för fort. Jag har knappt råd med kläder.
Vi har precis fått en massa till välgörenhet.
Jag ska se om jag hittar lite vinterkläder.
Lana?
- Vi ska på skattjakt. - Okej.
Okej. Den är för liten.
Vad tror du om den här? Vi provar den.
Perfekt. Vi ska se om vi hittar en halsduk också.
Vad fint.
Vad har du där?
Leksaker!
Ethan?
Har vi en donationslista eller...
Vet du var den här kom ifrån?
Du ska gå norrut tills du kommer till Prince.
Det är det egentliga Nolita.
Jag trodde att jag var på väg dit.
Gatorna här är så förvirrande.
- Man vänjer dig. - Man kan inte gå vilse.
Solen går upp på East River och ner på Hudson. Du ska rakt norrut.
Och så kallar folk New York-bor oartiga. Vad ridderligt.
Är du ny i stan? Var kommer du ifrån?
Oak Creek i Wisconsin.
Hem åt kvävda drömmar, förlorat hopp och medioker paj.
Du är fotograf.
Nej. Jag har lånat den av en vän. Får jag ta en bild?
Ja. Visst.
Kameran hjälper mig att begränsa synfältet.
Vart jag än riktar den på gatan,
så hittar jag nån eller nåt...
Den här är intressant.
Ja, ljuset på byggnaden är nästintill magiskt.
Mao dou! Jobbar du, eller?
Du ser inte ut som en Mao dou.
Tro mig. Jag har sagt det. Jag heter Danny.
Mary.
Tack för grundkursen.
Trevligt att träffas, Danny. Andrew.
Albert. Men kalla mig Andrew. Det låter bättre.
Okej. Jag måste gå.
Vissa kalasar medan andra svälter.
Jag var bara trevlig.
Nej, "ridderlig".
Det var vad du var.
Hallå?
Ja.
Okej. Tack för förvarningen.
BUTIKSLOKAL UTHYRES
Du, ursäkta.
Var det länge sen möbelaffären stängde?
- Några veckor. - Vet du hur jag kan få tag i honom?
Hans kusin driver en restaurang runt hörnet. Silver Lotus.
Han heter Henry Yip.
Okej. Tack.
Ni har inget här att göra.
Ge oss stålarna, så drar vi.
- Jag har redan betalat... - Det är inte vårt problem.
- Hallå! Släpp honom! - Hörru, backa!
- Vill du att jag ringer polisen? - Gör det.
Är ni 15 år? Gå hem med er.
Stick härifrån!
Kom.
Herregud. Mr Yip, va?
- Gick det bra? - Jadå. Tack.
- Vad var de ute efter? - Pengar för beskydd.
Ursäkta, det är dålig tajming,
men jag har några frågor om din kusin Choi.
Jag har ingen kusin som heter det.
Jag har precis fått höra motsatsen.
Tack igen.
Ward, vänta.
En flyttfirma?
När ska du lägga ner "värdet av pengar" -tjafset?
Du har ett hörnkontor på Rand.
Det har varit bra för mig att komma därifrån...
...och stå på egna ben. Det har gett mig nya infallsvinklar.
Ja, att bära möbler är en erfarenhet man inte kan vara utan.
Jag gillar det. Det är hårt jobb.
Ända sen jag återvände hit
har alla påpekat vilken tur jag har.
"Barfotamiljardären som aldrig har behövt jobba."
Det stämmer ju.
Jag har inte bett om det, Ward.
Det är inte jag.
Men jag kan inte förneka att det är en del av mig.
Pengar kan ge lika många problem som det löser.
Eller Broadway.
Har du övervägt Broadway?
- Jag förväntar mig inte att du ska förstå. - Det gör jag inte.
Medan du har din rumspringa på Lower East Side,
sköter jag ruljangsen.
Din nya förordning gör det inte enklare.
Var det därför du kallade till möte?
Det måste gå att balansera vinster och socialt ansvar.
Ska jag lösa det problemet?
Jag trodde att du sammankallade mötet.
Nej. Var är vi?
Hej, Danny. Hej, Ward.
Joy.
Det var ett tag sen.
När kom du tillbaka?
Kom in.
Vad är det här?
Jag vet inte.
Jag vet att du sålde ditt hus, men det här...
Det här var inte dåligt.
Bor du här?
Jag har nyss flyttat in.
För att bo och arbeta.
Men det här är nog mitt första riktiga möte.
Slå er ner.
Jag...
Det här var oväntat.
Herregud. Vad roligt att se dig.
Kommer du tillbaka? Handlar det om det?
Jag visste att du skulle göra det.
Nej, jag kommer inte tillbaka.
Jag har anlitat en utomstående firma för att förbereda allt.
Mitt avyttringspaket.
Jag vill bli utköpt för en klumpsumma.
Betalningsplaner och detaljer finns där.
Du har inte hört av dig på månader, och nu detta.
Det var inte så länge sen du själv ville bort.
- Och vem sa att jag var barnslig? - Ta det lugnt, Ward.
Nej, låt honom skälla.
Jag saknar det faktiskt.
Det var mitt liv under så lång tid.
Är du säker på det här?
Extra optioner, utgångna patent...
Trodde du att vi skulle gå med på det här?
Jag var väldigt specifik med det du kallade "skit för skithögen".
Det här är bara en ploj. Du vill ha mitt jobb.
Ja, för allt handlar ju om dig.
Jag vill bara ha det jag har jobbat hela livet för.
- Och en chans att skapa nåt eget. - Och straffa mig.
Det handlar inte om dig.
Har vi inte lagt det här struntet bakom oss?
Alla år som du ljög för mig om pappa...
Det räknas inte som "strunt", Ward.
Joy, jag tror att Ward menar att det här...
...kom väldigt oväntat.
- Inget motbud? - Skit i det.
Vi avvisar förslaget.
- Det vill du nog inte göra. - Vi får väl se.
Ward...
...om det här är vad Joy vill, måste vi ta det på allvar.
Var ska jag skriva på?
Va? Hur kan du ens överväga det?
Jag vill lägga det förflutna bakom oss.
Harold, Handen... Alltihop.
Om Joy vill börja om, så har hon rätt att göra det.
Det måste åtminstone granskas.
Det handlar inte om utdelning, utan om etik.
Danny, du kan inte göra det.
Jo, enligt hans 51 %.
Ni är från vettet, båda två.
Det här är ett misstag.
Okej.
Han har förändrats.
Jag följer dig ut.
Jag är stolt över dig, Joy.
Vad du än företar dig, så kommer du att lyckas.
Det betyder mycket när det kommer från dig.
Tack, Danny.
Okej.
Colleen och jag ses gärna när du får tid över.
Det vore trevligt.
Okej.
- Ta hand om dig. - Detsamma.
GÅ INTE UT
SLUTA FLYTTA PÅ SAKER
Jisses.
Du anar inte vad som har hänt.
Joy kallade till möte och lämnade företaget...
Alla uppgifter du har. Snälla. En adress eller...
Han lämnade ingen ny adress.
Du kan få mitt nummer, ifall att han kontaktar dig.
Hallå?
Vilken fin ask.
Vad är det för nåt?
Det kallas mon eller kamon. Det är ett vapen.
Min ätts vapen.
Jag hittade den på centret i morse.
Ja. Nån har skänkt den.
Är det en släktklenod?
Jag antar det. Galet, va?
När jag fick syn på den,
dök ett gammalt barndomsminne upp.
Från Hokkaido.
Jag var nog fyra eller fem.
Jag satt vid köksbordet.
Mamma borstade mitt hår.
Jag ser henne inte. Det är bara en känsla.
Det var länge sen jag tänkte på henne.
Du pratar nästan aldrig om henne.
Hon var den enda i familjen som inte stötte bort mig.
Eller gav bort mig.
Hur hamnade den här i New York?
Ingen aning.
Det finns en restaurangägare.
Han kanske vet vem som ägde den senast,
men han sa att han inte gjorde det. Jag kan envisas, men...
Jag borde slänga bort den.
En restaurang, sa du?
Ska vi gå dit och äta middag?
Då kan du prata med honom om chansen dyker upp.
Okej. Tack, Danny.
Det här är det enda stället på länge där jag har känt mig trygg.
Jag vill att du ska känna samma sak.
Kom hit.
Vem vill börja?
Ward?
- Jag heter Carlos. - Hej, Carlos.
Du tog dig inte ens igenom sinnesrobönen.
Nästa gång.
Kom igen.
Du kommer på mötena. Varje kväll i två månader.
Nästa steg är att dela med sig.
Det gör jag.
Jag tog med Cronuts.
Jag kunde ha behållit dem.
Okej.
En praktikant fick köpa dem åt mig. Drar det ner på välviljan?
Du kan väl berätta...
...vad som försiggår i dina tankar.
Jag vill inte dela med mig.
Jag vill inte äta bakverk.
Vad vill du, då?
Jag vill förändra sånt jag inte kan förändra.
- Hej igen. - Hej.
Vad du än handskas med, så kan du berätta det.
Tro mig. Det här är inte rätt tillfälle
att prata om just det problemet.
Herregud.
Jag är en usel sponsor.
Den bästa jag har haft.
Kom och sätt dig. Jag firar.
Jag dricker inte.
Jag följer en diet för att maximera mitt fysiska välmående.
Visst, ja.
Du gör inget roligt.
Men du kan titta på.
Berätta hur det gick med Yang.
Han ändrade på det överenskomna priset.
Han har varken heder eller moral.
Samröret med honom besudlar mig.
Det är inte bara Yang, utan hela staden.
Varje stinkande andetag är som gift i mina lungor.
Som allt annat här, kan Yang köpas, bytas och säljas.
För vad?
För att bära en krona i syndens rike.
Glöm inte trafiken till Jersey. Den tar knäcken på en.
Det här är inte mycket till firande. Vad är det?
Jag tvingades se Danny och min bror i ögonen.
Och låtsas som om vi inte planerar det vi planerar.
Jag trodde att du skulle gilla det.
Det gjorde jag till en början.
Men efteråt
dröjde sig Danny kvar och...
Jag vet inte.
Vad sa den dåren till dig?
Inte mycket.
Han var snäll.
Joy...
Vacklar du?
Nej.
Jag dricker.
Pax för krabban.
Pax...
Nej. Ibland tvingade Lei Kung oss att äta insekter för proteinet.
Skalbaggar. Syrsor. Mjölmaskar.
De slingrar sig i munnen på en och brister som om de var fyllda av var.
Danny, du suger.
Tack.
Men Bakuto var så klart värre.
Jag tvingades äta spindlar, för att bli immun mot deras gift.
Tarantel, faktiskt. Stor som en baseboll och hårig.
Håren fastnade i halsen på mig.
Jag sköljde ner det med lammblod.
Du ljuger.
Men det var kreativt.
Vi borde göra det här oftare. Äta ute och se en film. En dejtkväll.
Det begreppet använder jag aldrig.
Du skulle aldrig erkänna att du gillar idén.
Okej, så...
...förut idag. Varför skulle ägaren ljuga?
Han var rädd. De där killarna. Tigers.
Eller både och.
De har försökt tvinga sig in på Tigers mark.
Och Tigers attackerade värdebilen på Hatchet-mark igår.
Albert sa att de gamla vapenvilorna inte gäller längre.
Det är nåt på gång.
Nåt hemskt.
Och jag tror att jag vet varför.
Handen är borta.
Ja, men de lämnade ett tomrum efter sig.
De höll alla i schack.
- Och nu... - Gängen tar för sig.
De vill fylla tomrummet.
Och när de krockar, blir det krig i Chinatown.
Ett triadkrig.
Titta inte. Det är killarna från förut.
Fan också.
Silver Lotus här. Vi har problem.
Det bådar inte gott.
Det här är ditt eget fel.
Stanna där.
Var är pengarna? Ge oss dem.
Sista chansen.
Jag sa ju det. Jag har inte mer.
Det är inte mitt problem. Du ska betala oss.
- Den där subban igen? - Ja.
Det är er turdag.
Ni är ute på väldigt hal is.
Vad tror ni att Tigers gör när de ser honom?
Vi tar hand om dem. Precis som vi tar hand om det här.
Som sagt: Ni kan gå härifrån.
Detsamma gäller dig.
Colleen.
Vi har problem. Tigers.
- Dags att gå. - Glöm det.
Hejsan. Vad kan jag hjälpa er med?
Vi fick ett samtal. Var är mr Yip?
Yip?
Du menar ägaren.
Han skulle fylla på parkeringsmätaren.
Jag ska hälsa honom att ni har varit här.
Vad var det där?
Okej. Det var min flickvän.
Hon gick in för att klaga på kocken.
- Fläsket var segt. - Flytta på dig.
Gå inte in där. Hon har hemskt temperament.
- Ur vägen. - Okej.
Vi kan prata om det här där ute.
Det är färdigpratat.
Gå härifrån. Nu.
Jag bad er gå.
Ta det lugnt.
De här herrarna verkar tro att nåt är fel, mr Yip.
Nej, inga problem.
Allt är i sin ordning. Ni kan gå.
Nu har du räddat mig två gånger.
Jag letar efter Frank Choi.
Jag fick höra att han är din kusin. Du sa att det inte stämde.
Han gömmer sig från Tigers. Han är skyldig dem pengar.
Betalar han också för deras beskydd?
Alla på den här gatan gör det.
Vad står på?
Jag skulle ju hålla mig borta från bråk.
Bråket sökte upp dig.
- Vilken jävla dejtkväll. - Ja.
Vad sägs om varje tisdag?
Davos.
Var har du varit?
Här, i New York.
Varför har du inte hört av dig?
Tillfället var inte det rätta, av flera skäl.
- Jag har mycket att berätta. - Om K'un-Lun?
Det är borta.
Tänk om du hade följt med mig hem när jag bad dig.
Det är inte så enkelt.
Jag kunde inte göra det. Vi har redan pratat om det.
Ja.
Du hade dina skäl.
Ett av dem är att du har allierat dig med en krigare från Handen.
Jag tillhör inte Handen. Inte nu längre.
Jag vill inte tala om det förgångna.
Danny och jag har familjeangelägenheter att diskutera.
Följ med mig. Ensam.
Du behöver inte, Danny.
Mycket har hänt sen vi sågs.
Du blev kvar här.
Det i sig är talande.
Vart skulle jag ta vägen? Det här är mitt hem.
Du äger visst din fars företag. Du är en rik man.
Jag bryr mig varken om pengarna eller företaget just nu.
Jag vill bara skydda den här staden.
Och var fanns du när vår stad behövde skyddas?
Iron Fists uppgift var att krossa Handen.
Det lyckades jag med.
Och K'un-Lun betalade priset.
De undanhöll mycket från oss. Jag gjorde det som kändes rätt.
Jaså?
Lyssnade du alls på vad Shifu sa?
Övning ger färdighet.
Gör inte så här.
Övning ger kunskap.
Jag minns det.
Kunskap ger styrka.
Men du har alltid varit svag.
Utan min fars hjälp hade du aldrig vunnit över mig.
Det är inte sant och det vet du.
Och sen när du hade allt, gav du dig av.
Tillbaka till dina pengar och ditt inflytande...
Jag kom tillbaka för min familj.
Jaså? När jag försökte få dig att återvända,
såg jag bara en ynkrygg och en Handen-hora...
Om du pratar om Colleen på det viset igen, krossar jag dig.
Skulle du göra annorlunda om du kunde göra om det?
Det finns ingen återvändo.
Jag stred för rätten att utmana draken.
Jag stred mot mina vänner.
Jag stred mot dig, min bror.
Jag tyckte inte om det. Men jag vann.
Det går att diskutera.
Som det här?
Som jag är brännmärkt med?
Vi kan inte förändra det som hände.
Med nån av oss.
Och om det fanns en möjlighet?
Om du kunde ge mig min födslorätt?
Jag menar det.
Skulle du ge mig den?
Iron Fist...
...ger mig ett syfte.
Du vet inte ens vad den är till för.
Det är min plikt att bära den.
Du sa att du hade några frågor.
Tänker du ställa dem?
Du har redan besvarat dem.
- Är du här så här sent? - Jag har träffat Danny.
Herregud. Du har väl inte...
Jag kunde ha vridit nacken av honom. Jag hade chansen.
Men hans ord hejdade mig.
- Ni pratade alltså. Varför ta den risken? - Nåd.
Jag ville ge honom en chans att rätta till allt.
Att frivilligt ge mig det som är mitt.
Och så påstår du att jag vacklar.
Du såg honom. Du mötte hans blick.
Jag kanske behövde höra hans högfärdiga, försonande röst.
Bli påmind om att han har skrivit om vår gemensamma historia
och förvrängt allt som är mig kärt.
Bra.
Ward, Danny och min far...
Alla komplotter och lögner, all manipulation...
Han kom in i mitt liv och förvandlade allt till aska.
Han förtjänar att få veta hur det känns.
När allt slits i stycken.
Han ska få lära sig det.
Jag ska lära honom det.
Undertexter: Hanna Love Waurio